Pas på, din klovn. Så saml det dog op, din syge stodder.
- Du kommer for sent. - Jeg hørte slet ikke vækkeuret.
Ungen holdt mig vågen hele natten. Har naboerne ikke en unge?
Naboerne er 90 år.
- Prøv at ramme lærredet. - Jeg kan godt lide, det sviner.
Jeg må videre.
Du...
Jeg drikker bare og tager en masse piller.
Det dulmer smerten for en tid.
Jeg råder dig ikke til at begynde at drikke. Det virker bare for mig.
Sprutten bedøver følelserne.
- Det bliver haglvejr i eftermiddag. - Solen er da ellers fremme.
- Hvem fanden er du? - Dr. Sam Foster. Du er Henry, ikke?
- Hvor er dr. Levy? - Har hun ikke ringet?
- Nej. - Det beklager jeg. Hun er bortrejst.
- Hvorhenne? - Hun trængte til et par ugers hvile.
- Er du så psykovikar? - Det kan man vel godt sige.
- Det er hendes kontor. - Jeg låner det nogle timer om ugen.
Javel.
Du behandler deprimerede bankfolk og paranoide husmødre hele ugen -
- og klemmer så lidt gratis patienter ind her.
Faktisk er bankfolkene paranoide og husmødrene deprimerede.
Du læser kunsthistorie, ikke?
Overdrog hun mig til dig?
Du får de svære tilfælde.
Er du utilpas ved, at jeg vikarierer?
- Hun prøvede at hjælpe mig. - Det vil jeg også prøve på.
Er hun flygtet fra mig? Skræmmer jeg hende?
Har hun grund til at frygte dig?
- Jeg har læst din journal. - Må jeg så læse din?
- Hvorfor er du her? - Havde du ikke læst journalen?
Du futtede din bil af. Hvorfor?
Det kan jeg ikke huske. Da jeg vågnede, sad jeg i en brændende bil.
Har du det med at sætte ild til ting?
Jeg ville ikke gøre nogen fortræd.
Hvem har du gjort fortræd?
- Det ved jeg ikke. Jeg smutter. - Nej, sæt dig nu. Vi har mere tid.
Nej, jeg vil hjem, før det begynder at hagle.
Den Polske konge er på jagt med en af sine tjenere.
Pludselig ser de en bonde gå forbi på den anden side af lysningen.
Sid stille.
Kongen løfter geværet, og bonden råber: "Jeg er ikke nogen elg."
Konge skyder bonden, og tjeneren er rystet.
Han siger til kongen: "Manden sagde jo, han ikke var nogen elg."
"Åh", siger kongen. "Jeg troede, han sagde, han var en elg."
Det er en vits.
Jeg spekulerer bare over, om jeg er kongen eller bonden.
- Du er elgen. - Er jeg elgen?
Ja, det ser sådan ud.
- Den er elendig. - Nej.
Den er ikke elendig.
De er der stadig.
Indimellem glemmer jeg det.
De stammer fra et andet liv.
Jeg elsker den sang.
Dig kender jeg. Psykologistudiet, professor Azzopardi?
Du holdt det foredrag om Tristan Reveurs psykose, ikke?
Man må ikke ryge på toget.
Det står lige der på skiltet, du. Rygning forbudt.
- Forstået? Sluk den. - Forstået...
Sluk så den forpulede cigaret.
Du burde kraftedeme bures inde.
Beth, det er Sam. Jeg håber, du får slappet af.
Jeg så din patient Henry Letham i dag, og vil gerne drøfte ham med dig.
Ring lige. Jeg savner din stemme.
Er det ikke mærkeligt, at han kunne forudsige haglvejret?
- Han ser vel vejrudsigten. - Nej, de har ikke lovet hagl i dag.
- Hvordan har Beth det? - Hun ringer ikke tilbage.
Hun er lidt vild med dig, ikke?
Er du jaloux? På Beth?
- Jeg lader bare som om. - Dine elever er vilde med dig.
Kun fordi de alle får topkarakterer.
Jeg har ikke en skid forstand på det. Han kunne være den næste Rothko.
- Sig, jeg er god. - Du er god.
- Sig, de vil huske mig. - Hvem er "de"?
- Verden. - Er det det, du ønsker?
Verden skal nok huske dig.
Tag så dit tøj af.
Hej.
- Hvem har lavet det? - Min kæreste.
- Hvor har du den fra? - Den har jeg købt.
Henry, hvad vil du? Jeg har en anden aftale lige straks.
Har du overvejet at blive meteorolog?
Sagde vejrmanden noget om hagl?
Vejrmanden? Nej.
Jeg orker ikke at lytte til ham mere.
- Jeg fatter ikke, hvad han taler om. - Forstår du ikke vejrmanden?
Nej.
Gør du det?
Lover han regn, husker jeg paraplyen.
Henry, giv mig noget at arbejde med. Jeg er god til mit fag.
- Jeg hører stemmer nu. - Stemmer?
De kommer og går, men når de er der...
Hører du dem nu? Godt...
Skriv, hvad de siger.
- Ja. - Hej, dr. Foster. Det er Frederick.
Vil du læse det for mig?
"Hej, dr. Foster. Det er Frederick."
Den stemme er ikke inde i dit hoved. Den er ægte nok.
Fint nok.
Kan du så vise mig, hvordan jeg hører forskel?
- Fortsæt. - Jeg...
Jeg flyttede dem ikke. Det ved jeg, man ikke må. Jeg vil ikke se mere.
Bliv hos mig, Henry. Bliv her.
- Davs. Undskyld, jeg afbryder... - Har du tid til at vente lidt?
- Jeg har telefonmøde kl. 11. - Bare et par minutter, tak.
Hvad er det?
- Jeg brændte mig selv. - Hvorfor det?
- For at vænne mig til helvede. - Hvorfor tror du, du skal i helvede?
Det ved jeg ikke.
På grund af det, jeg har gjort.
- Og det, jeg vil gøre. - Hvad vil du da gøre?
Vil du begå selvmord?
- Hvor alvorligt skal jeg tage det? - Lørdag midnat gør jeg det.
Situationen er en anden nu. Ved selvmordstrusler skal jeg handle.
Hov, vent nu lidt.
Kan du ikke bare tage dig af ham, -
- så snakker vi om det næste gang.
- Bliver der en næste gang? - Ja... ja.
Vi har jo tre dage.
Nu kommer han ud! Jeg er ikke noget uhyre, for satan!
- Ingen siger, du er et uhyre, Daisy. - I... I kan ikke være det bekendt.
- Så husk at tage din medicin. - Jeg er ikke et uhyre. Jeg er kær.
- Det ved jeg godt. - Jeg er kær.
Jeg er kær. Han kommer. Jeg ved det bare!
- Jeg skal nok være sød. Nej... - Hej, Sammy.
- Han er kun et barn! - Fald nu ned, Daisy.
Han er kun et barn!
- Det må du undskylde. Går det? - Ja, ja.
- Jeg er vant til kulrede børsmægler. - Kulrede mæglere betaler bedre.
- Hvad bringer dig hid? - En ung fyr i selvmordstanker.
Han kan stille sig om bag i køen. Du kender systemet.
Truer han med at skade sig selv eller andre, kan vi indlægge ham.
- Men ikke permanent. - Han vil gøre det på lørdag.
- Tager I ham nu, er han ude før da. - Tjekket fyr. Det hele er planlagt.
Lørdag ved midnatstid, sagde han.
Vi kan indlægge ham på fredag og beholde ham weekenden over.
Som du lige så, er det ikke særlig skægt, så hvis det kan undgås...
- Får han medicin? - Han nægter.
Hvor er min fyr?
Ved du, hvad jeg har længtes efter hele dagen?
Noget at drikke.
- Du virker lidt anspændt. - Det er ingenting.
- Fortæl mig om ingenting. - Jeg er bare træt.
Jeg ringer lige, og så kan vi tage et bad sammen.
Beth, det er Sam igen. Jeg håber, du får slappet af.
Alle spørger til dig. Ring lige.
Jeg vil snakke om Henry Letham og høre, hvordan du har det.
Hej igen.
Du lyder, som om hun er en patient. Er hun syg?
- Hun er udmattet. - Udmattet...
Her i New York er alle udmattede.
- Er det et eller andet kodesprog? - Ja.
Det er det vel egentlig.
- Hvordan har ham haglfyren det? - Kender du ordet "tavshedspligt"?
- Hvad truer i morgen? Græshopper? - Han er forvirret.
- Forvirret? Er det ligesom udmattet? - Jeg orker ikke det her nu.
Du fortalte om hende advokaten, hvis kat snakkede med hende.
Det var også forkert af mig.
Han vil tage sit liv.
Det er derfor, du ikke vil snakke om det, ikke?
- Han har krav på min diskretion. - Hold nu op, Sam.
Han vil begå selvmord på lørdag... ved midnatstid. Præcis.
- Hvorfor lige lørdag? - Det fik jeg ikke spurgt om.
Vi kan sagtens snakke om det. Det skræmmer mig ikke.
- Det skræmmer mig. - Ja.
Men du må bare stole på mig.
Det gør jeg også.
- Fint... langsomt, Jerry. - Ikke så hurtigt.
- Kom nu, mor. - Vent. Gå lige væk med jer.
- Min ballon! - Den er oppe i ballonhimlen nu.
- Vi får en anden henne i parken. - Lover du det, mor?
Det kommer nu.
Mr. Reveur sagde engang:
"Kan vi ikke se vinden, kan vi dog se vindens vilje."
Her viser Pradilla Ortiz os vinden -
- igennem dens påvirkning af røgen, flammerne og Doña Juanas slør.
Kun ofrenes ansigter er synlige på Goyas mesterværk.
Øjet søger det lyseste sted på lærredet.
Den hvide skjorte på den dødsdømte, der trygler om nåde.
Og bag ham bjergskråningen, der afskærer ham flugten.
"The Dead Toreador" var oprindeligt en del af et større maleri.
Men værket blev sablet ned, -
- så Manet flåede det over, så den faldne helt lå alene...
...og derved skabte han af vanvare et af sine stærkeste værker.
- Hej. Hvordan går det? - Tja, du ved...
Jeg vidste ikke, om du stadig kom til forelæsningerne.
Hvad skal jeg ellers lave?
- Har du tid? - Ja.
- Er nogen af dem dine? - Uha.
De er jo dårlige, Sam.
Ved du, hvad Tristan Reveur sagde om dårlig kunst?
"Dårlig kunst er tragisk smukkere end god, fordi det foreviger fiaskoen."
Hvorfor skal det være på lørdag?
- Der bliver jeg 21. - Plejer man ikke at drikke sig fuld?
- Tristan gjorde noget andet. - Hvad?
- Han døde. - Hvad med dine forældre?
Hvad med dem?
Tror du ikke, de bliver kede af det?
- Nej. - Bor de i nærheden?
- I Mahlus Gardens. - Hvor er det henne?
Det er en kirkegård i Jersey.
- Havde du ikke læst journalen? - Undskyld. Det stod der ikke.
Så skal den vist opdateres.
Har du ikke andet familie? Kæreste?
- Har du snakket med hende? - Nej.
Hvem er hun?
Nej, jeg troede...
Jeg troede, du mente servitricen på cafeteriaet på Canal Street.
Fortæl mig om hende.
Når hun skænkede mere kaffe op, spurgte hun altid, hvordan det gik.
Men det gør servitricer vel.
- Fandt du ud af hendes navn? - Athena.
Jeg ville giftes med hende.
- Ville du giftes med hende? - Ja, jeg købte ringen og det hele.
Den lignede den, du har givet din pige, på en prik.
Jeg har ikke stjålet din ring, Henry. Det lover jeg dig.
Den er bare blevet væk.
- Nå, men hun er væk. - Væk?
- Eller bare et andet sted? - Der er ikke noget andet sted.
Han klarer den ikke.
- Det er smukt. - Det ligner noget, turisterne køber.
Har du snakket med ham fyren i dag?
- Er han stadig opsat på at gøre det? - Jeg vil ikke snakke om det.
Ikke med mig, mener du.
Du tager ikke dine piller mere.
- Du har ikke taget dem i flere uger. - Jeg har ikke brug for dem længere.
Den beslutning bør vi træffe sammen.
Jeg kan ikke male på piller.
Det kan jeg ikke.
Jeg kan ikke lide, at du har gjort det i smug.
Jeg kan ikke lide, at du tæller mine piller i smug.
Vi må stole på hinanden.
Kig nu på mig.
Jeg kan ikke få dem til at forsvinde.
Gid, jeg kunne.
Jeg har givet dig mit ord.
Nu må jeg af sted. Vi ses derhjemme.
Henry? Glemmer du ikke noget?
- Hvad er der? - Du kaldte mig lige Henry.
- Jeg kender dit navn, skat. - Du sagde Henry.
Sam, jeg ved godt, hvem du er.
Undskyld.
- Er du nervøs? - Rollen er fed, men hun er for svag.
Hun tager imod tævene og vader ud i floden uden at gøre modstand.
- Skal vi ikke se det sammen, Henry? - Jo, mor.
Tårn... til E3.
- Hvordan har Lila det? - Fint. Jeg har købt noget til hende.
Kom med hånden.
Tillykke. Jeg har hørt, hvor smuk hun er.
- Hvor længe har du haft den? - Et godt stykke tid.
- Hvad venter du på? - At angsten forsvinder, velsagtens.
- Sæt, hun prøver igen. - Det kan du aldrig være sikker på.
- Gør hun dig lykkelig? - Ja.
Det gør det her ikke. Springer til C3. Skak.
Øv!
Kan du huske drømmen om drengen. Der brænder, som Freud omtaler?
- Svagt. - Nej, med andre ord.
En mands søn er døende.
Faderen sidder ved hans dødsleje nat efter nat, -
- og da drengen dør, holder de vågenat.
De tænder en ring af lys om den døde dreng.
Den udmattede far falder i søvn.
Og han drømmer, at sønnen...
...tager fat i hans arm og hvisker: "Far, kan du ikke se, jeg brænder?"
- Får du gæster? - Henry. Bliv bare.
- Kender du dr. Patterson? - Goddag.
Hvad er der, Henry?
- Hvad laver du her? - Vi spiller skak.
Du er død.
- Sam... - Jeg så dig dø.
Sam, vi spiller færdigt senere.
Hvor skal du hen? Hvorfor er du vendt tilbage?
- Kender du Leon? - Har han sagt noget om mig?
Nej, jeg tror ikke, han kender dig.
Det er min far. Han kender mig.
- Hør her, Leon har ingen børn. - Det pis kan du godt droppe!
Hvad har du gang i? Tror du ikke, jeg kan kende min egen far?
- Du sagde, din far var død. - Ja, og nu gik han lige ud ad døren.
Ham, der gik, lever i bedste velgående.
Hvad sker der?
Jeg så blodet, og jeg så ham dø.
Jeg gjorde det. Det var min skyld.
Du har ikke gjort Leon noget. Har du gjort din far fortræd?
Det kan jeg ikke huske.
Indimellem vil vi ikke huske, men du bliver nødt til at prøve.
Hvad fanden ved du om det? Du ved ikke en skid!
Alt, hvad du ved, er løgn, for satan. Er du med?
Så fortæl mig sandheden.
Din sorger forsvinder, og så tilsmiler lykken dig.
Ja, Henry.
Henry.
Henry... Henry!
Henry?
Er du der?
Sådan.
TILGIV MIG TILGIV MIG TILGIV MIG TILGIV MIG
Ballade.
Henry, hør efter. Bliv hos mig. Lyt til min stemme.
- Bliv her hos os. - Er det din stemme?
- Jeg har ikke lagt den besked. - Nok en, der lyder præcis som dig.
- Hvad nu? - Ingenting.
Vi har hverken ressourcer eller mandskab til at overvåge lejligheden.
Jeg underretter politiet, men de gør ikke noget.
De har vigtigere opgaver end at lede efter om deprimerede studerende.
- Så finder jeg ham. - Ring, hvis du gør, så kommer vi.
Sammy, han hører stemmer og er bevæbnet, så pas nu på.
Mor, skal han dø?
Kom nu med dig. Du må ikke stikke af, din abekat.
Jamen skal han dø?
Hør her: "Henry Letham har en frodig og kraftfuld fantasi.
Hvis han bevarer sit fokus, kan han skabe nye verdener med sin kunst."
- Jim O'Shea? - Ja, hvor vidste du det fra?
Jim vil i bukserne på alle sine lækre mandlige studerende.
Har du hørt om Tristan Reveur? Kan du lide hans malerier?
Ingen har nogensinde set dem. Han brændte alt, før han tog sit liv.
Som 18-årig sagde han, ville leve tre år til og så tage sit liv i New York.
Og det gjorde han. Han efterlod sig en enkelt sætning.
"Et elegant selvmord er det ypperligste kunstværk."
- Og det er Henrys yndlingskunstner! - Ja, selvfølgelig.
- Lad mig snakke med ham. - Jeg skal lige finde ham først.
Han finder dig. Han ved, du kan hjælpe ham. Derfor opsøger han dig.
Det er uetisk at føre jer to sammen.
Skid dog på etikken. Fyren stoler på dig, Sam.
Men du ved ikke, hvordan han har det.
Det er mit job at behandle folk, hvis lidelser jeg ikke selv har haft.
Den dag, jeg gjorde det, tog jeg to barberblade med ud i badekarret.
Ved du hvorfor?
Jeg vidste, jeg ville blive svag, når jeg begyndte at bløde.
Jeg ville ikke tabe bladet, før jeg havde gjort det ordentligt.
Kan du forestille dig det?
At man hader livet så meget, at man helgarderer sig med et ekstra blad?
Hvad skal jeg så sige til ham?
Der er alt for meget skønhed til at give op. Sig det til ham.
Der er sgu alt for meget skønhed.
- Spis nu noget. - Jeg er ikke sulten.
Spis din lykkekage.
Det er din.
"Dine sorger forsvinder, og så tilsmiler lykken dig."
Det var også på tide.
Hvad er der?
- Beth? - Jeg rørte ham ikke.
- Jeg ved, man ikke må flytte dem. - Beth?
Beth?
Beth? Det er mig.
Er der noget galt?
Nu tænder jeg for lyset, ikke?
Leon har prøvet at få fat i dig. Og Toni.
Hold da kæft.
- Beth, vil du snakke med mig? - Hvad vil du snakke om?
- Hvordan har du det? - Hvad vil du rigtigt snakke om?
Jeg er bekymret for dig. Og så vil jeg vide mere om Henry Letham.
Jeg rørte ham ikke. Jeg ved, man ikke må flytte dem.
Hvad betyder det?
- Skal vi lege kysseleg? - Nej, Beth.
Nej, du er trofast. Du er en god vovse.
En god, trofast vovse, Sam.
Hvad hedder hun?
Lila?
Du skulle have ladet hende forbløde. Hun var på rette vej.
- Hvad snakker du om? - Det er højst upassende.
Man må ikke kneppe patienterne. Heller ikke de kønne. Det ved du da.
- Du må ikke blande piller med sprut. - Jo, åbenbart.
Nej. Kom, du trænger til et bad.
Skal liget bades? Vi bliver ikke lig. Snarere et minde om ingenting.
- Jeg får dig frisk igen. - Jeg vil bare sove.
Du har alt for meget lort i systemet.
- Kan du selv tage et bad? - Han holder øje med os.
- Nej. - Han holder øje.
- Ved du, hvor han er? - Spørg hans mor.
- Hans mor er død. - Er hun? Spørg alligevel.
Hallo...
Det er dr. Sam Foster. Jeg er psykiater.
Jeg ringer angående en studerende ved navn Henry Letham.
Er han? Det er underligt, mrs. Letham, for han sagde, De...
Hallo?
Satans.
Her. Det varer ikke længe.
- Jeg har ventet dig. - Mrs. Letham? Dr. Sam Foster.
- Undskyld det sene tidspunkt. - Jeg troede aldrig, du kom.
Jeg var kommet før, men jeg vidste ikke, De var her.
Det er nemt at glemme mig, der er her helt alene.
Deres søn har det ikke godt. Jeg prøver at finde ham.
Han truer med at begå selvmord.
Du kommer for at se Olive, ikke? Ikke mig.
Der er hun. Olive er så ensom. Vi holder hinanden med selskab.
Vi har været alene her i huset i tusinde år.
Hej, Olive.
- Hvordan har du det? - Hun kan ikke huske dig.
- Er du sulten? - Nej.
Hvor kan jeg finde Deres søn? Hos noget familie eller venner?
Jeg laver lidt at spise. Bliv her hos Olive.
Jeg har nogle rester i køleskabet.
Jeg siger næsten aldrig noget. Jeg glemmer helt, hvordan man taler.
Mrs. Letham. Det er er ret alvorligt. De...
Hader du mig?
Du må hade mig. Er det derfor, du gjorde det?
Nej, jeg hader Dem ikke.
- Jeg kom for at hjælpe Deres søn. - Jeg vidste, du ville komme en dag.
Her har været stille uden dig. Ensomt.
Mrs. Letham. Hvem tror De, jeg er?
- Jeg orker ikke flere af dine spil. - Hvem er jeg?
Tror du ikke, jeg kender dig, Henry? At jeg ikke kan kende min egen søn?
Gud, hvor har jeg savnet dig. Jeg har savnet dig så meget.
Jeg ved godt, du ikke ville os noget ondt.
Mor, hvordan gjorde jeg jer ondt?
Det kan være lige meget nu.
Jeg har aldrig kunnet blive rigtig vred på dig.
Hvad laver jeg om lørdagen?
Da du var lille, gik vi tit i zoologisk have.
Kan du huske det? Du elskede at se hvalrosserne svømme.
Men nu er jeg stor.
Jeg bliver 21 i morgen. Hvad mon jeg så vil lave?
- Du fortæller jo aldrig noget mere. - Du er min lille dreng.
- Nu betror du dig vel til Athena. - Kan du huske, hvor Athena bor?
- Nu griser jeg. Jeg tørrer det op. - Lad mig se dit hoved.
Det vil du ikke. Det var jo ikke din mening at gøre nogen fortræd.
- Lad mig se. Det er et slemt sår. - Du må ikke kigge på mig, skat.
Olive, giv slip.
Nu laver jeg lidt mad.
Du er nok en af dem, der bløder. Her, pres det på.
Dr. Foster, må jeg snakke med Dem?
Det var et slemt bid. Har De fået en indsprøjtning?
Jeg er sherif Kennelly.
Jeg ved, De har talt med min kollega, men jeg skal lige have styr på det.
De blev bidt på Rickover Street 9625.
- Hos familien Letham. - Ja, hendes hund bed mig.
Hun havde et slemt sår i hovedet. Hun skal på hospitalet.
- Jeg har gået i skole med Maureen. - Hendes søn er min patient.
Henry, den blege, magre rad. Han tegnede altid.
- Nemlig. - Han var uhyggelig.
Jeg kan bare ikke rigtig finde ud af, -
- hvem De egentlig talte med på Rickover Street 9625.
- Maureen Letham, har jeg jo sagt. - Sagde hun, det var hendes navn?
Ja, vi snakkede om hendes søn. Hun var forvirret og trænger til hjælp.
Hvorfor opsøgte De hende om natten?
Jeg må og skal finde hendes søn. Hun har mistet en masse blod.
Som sagt gik jeg i skole med hende.
Jeg var også med til hendes begravelse.
Hun har været død i flere måneder. Hun og hendes mand kørte galt.
Huset står vist tomt. Familien er ved at afhænde det.
- Jeg talte med hende for lidt siden. - Det er nok en, der er forvirret.
- Hvor længe beholder de Dem? - Jeg skal tilbage til byen.
Jeg var henne i nr. 9625, og Henrys mor var der også.
Godt, dr. Foster. Vi ringer. Vi har Deres nummer.
Sherif...
Sherif.
Havde mrs. Letham brune øjne?
Næ, hun havde de mest lysende blå øjne i byen.
TILGIV MIG
- Langsomt, Jerry. - Vent lidt.
- Kom nu, mor. - Vent. Gå lige væk med jer.
- Vent. Min ballon! - Den er oppe i ballonhimlen nu.
- Vi får en anden henne i parken. - Lover du det, mor?
Det kommer nu.
- Flyttede I det klaver i torsdags? - Var der noget, makker?
- Ballonen fløj også væk i torsdags. - Find nogle andre at genere, du.
Videre, gutter. Pas på malingen. Det kommer nu.
Hvor har du været henne? Hvad er der sket?
Jeg har ringet rundt og var på nippet til at ringe til politiet.
Hvad er der sket?
Jeg har ringet rundt.
Hvor har du været henne?
Jeg har ringet rundt og var på nippet til at ringe til politiet.
Hvad foregår der? Sig det så. Jeg har været oppe hele natten.
- Hvad er der sket med din arm? - Hundebid. Jeg er blevet behandlet.
Jeg ser ting, der ikke passer, og møder folk, der er døde.
Beth er et nervevrag, Henry kan spå, og hans mor tror, jeg er hendes søn.
- Drengen mistede ballonen to gange. - Skat, det giver ikke mening.
- Intet af det giver mening. - Nu bliver jeg bange. Slap nu af.
- Rolig. Du trænger til at sove. - Ja.
- Nej, jeg skal finde ham. - Tag dig nu en lur.
Ja, ja. Bare en lille en.
Bare en lille en.
RING NÅR DU VÅGNER JEG ELSKER DIG - LILA
Hold da kæft!
Jeg har ledt efter dig overalt.
Kom med ind til byen og hils på en af mine venner.
Jeg vil ikke med ind til byen.
Jeg mødte din mor i går.
- Hvad mener du? - Du sagde, hun var død.
Har hun det godt?
Alle tror, din mor er død, men jeg stod og snakkede med hende i køkkenet.
- Klarer hun den? - Aner det ikke. Hun havde slået sig.
- Var hun gal? - Hunden var i hvert fald gal. Olive.
Olive? Olive blev aflivet, da jeg var 12.
- Hun havde en svulst i leveren. - Olive er sgu langt fra død.
- Jo, men hun var en sød hund. - Stop så det pis. Hvad foregår der?
Jeg tror ikke på, du kender fremtiden. Spyt så ud, for fanden!
Hvad er der sket med dine forældre?
Du bliver nødt til at sige det.
Hvis du ville begå selvmord, havde du gjort det.
Hvorfor har du så ikke gjort det?
Hvorfor opsøger du mig hele tiden?
Fordi du er den eneste, der kan hjælpe mig. Derfor.
Henry... Jeg har set andre gennemgå det, du gennemgår.
Jeg har hjulpet dem igennem det. Lad mig hjælpe dig.
Ligesom du hjalp din pige?
Lila, ikke?
Jeg har set arrene på hendes håndled.
Reddede du hende?
Hun reddede sig selv.
Men du hjalp hende.
Nej. Selvmord kan være et råb om hjælp, men det var Lilas ikke.
Hun lavede tre 12 cm lange snit i hver håndled.
Hun skar hul på begge pulsårer.
Da jeg fandt hende, havde hun mistet 2½ liter blod.
Jeg hev hende op, lagde årepresser på og tilkaldte ambulancen.
- Er du bange for, hun gør det igen? - Nej.
Hvorfor ikke?
Fordi hun elsker mig.
Hvis hun var her, ville hun sige, at du skulle lukke øjnene op.
At der er alt for meget skønhed til at give op.
Hun har sikkert ret. Nå, men...
- Det er for sent. - Henry.
- Kom nu med ind i byen. - Skrid med dig.
- Nej, du skal... - Skrid!
Væk med dig. Nu skal du bare se...
Jeg slog mine forældre ihjel.
Jeg slog min mor og min far ihjel.
Jeg kommer i helvede.
Eller også er jeg der allerede.
Jeg er ked af det, Sam.
Lad være med at følge efter.
- Canal Street, cafeteriaet. - Der er mindst 20 cafeteriaer.
Vælg et og lad taxameteret køre.
- Arbejder Athena her? - Ja. Athena.
Ja. Hvad vil du?
Det næste.
Godt. Jeg tror, der er et til.
- Der er snart ikke flere. - Bare find et til.
- Arbejder der en Athena her? - Nej, kender hende ikke.
Må jeg få en kop kaffe?
- Har du tænkt dig at fri til Athena? - Nej. Kender du hende?
- Snakker vi om den samme? - Er du strisser?
- Næ, en slags Kirsten Giftekniv. - Vi går til skuespil sammen.
Ved du, hvor hun bor?
- Forfølger du hende? - Nej, jeg er psykiater.
Se selv.
Så kan du altså udskrive Xanax.
Ja, jeg kan godt udskrive Xanax, hvis en patient har brug for det.
Fint. Pøj-pøj med at finde hende.
- I fængsel, nådige herre? - Ja, Danmark er et fængsel.
- Så er verden også et fængsel. - Ja.
Med mange celler og fangehuller, og Danmark er et af de værste.
- Sådan føler vi nu ikke. - Så er det ikke et fængsel for jer.
Intet er godt eller dårligt i sig selv. Det er forestillingen om det.
- For mig er det et fængsel. - Fængsel, nådige herre?
- Danmark er... Vi gentager os selv. - Åh, vent lidt.
- Så er det jeres ærgerrighed... - Jeres ærgerrighed gør det dertil.
Det er for snævert for jeres ånd.
Jeg kunne indesluttet i en nøddeskal føle mig som konge over et rige, -
- havde jeg ikke onde drømme.
- Det er min yndlingsreplik. - Det er også god.
Min yndlingsreplik er: "Hvor er jeg dog en ussel træl og stymper."
Jeg aner ikke, hvad det betyder, men jeg elsker ordet "træl".
Jeg må af sted. Jeg skal synge solo i morgen,
Tak, fordi du gad øve med mig. Du er en god Rosenkrands.
Nemlig. Hej.
Hej.
- Jeg troede, Hamlet var en mand. - Er det ikke temmelig indskrænket?
Vi opfører en lesbisk udgave, hvor alle rollerne spilles af kvinder.
Det passer ikke. Jeg er Ofelia. Jeg bliver bare så træt af hende.
Hun bukker under og hopper i søen. Hamlet hamstrer de gode replikker.
- Det er han berygtet for. - Kender vi ikke hinanden?
- Nej. Jeg hedder Sam Foster. - Athena.
- Går du på holdet? - Nej, jeg har ledt efter dig.
Jeg er smigret. Hvorfor det?
Jeg er psykiater, og en af mine patienter er ret glad for dig.
Det var en usædvanlig scorereplik.
- Hvad hedder han? - Henry Letham.
Du har serveret for ham på cafeteriaet.
Han ser dig som det eneste gode, der nogensinde er overgået ham.
- Bleg og mager med ar på armene? - Netop.
Han spiste altid pecanpie. Men ellers snakkede jeg ikke med ham.
- Bortset fra... - Hvad?
- Du tror bare, jeg er sindssyg. - Nej.
Jeg havde det underligt med ham.
Han var sjusket og beskidt, men det var, som om jeg havde set ham før.
- Som om jeg havde kendt ham. - Ja.
Hvad fejler han?
- Han vil begå selvmord. - Hvorfor?
Han tror, han har gjort noget slemt.
Jeg ville ønske, jeg kunne hjælpe.
Det hjælper sikkert ikke, men jeg traf ham engang i A. Smith's.
Kunstboghandlen. Han sad og læste. Måske kommer han der.
- Hvor ligger den? - Jeg viser dig det.
Athena?
Jeg spekulerer bare over, om jeg er kongen eller bonden.
De er fra et andet liv.
Athena?
Så er det intet fængsel, for intet er godt eller dårligt i sig selv.
For mig er det et fængsel. Danmark er... Vi gentager os selv.
Sonny Rollins.
- Er du ensom her? - Hvem er det?
- Hvorfor er mor her ikke? - Jeg ringer efter politiet.
Læg røret, far.
- Det er Henry. - Henry?
- Hvad laver du her? - Jeg ville se dig en sidste gang.
Henry, nu skal du gå.
Du må ikke bryde ind hos folk.
Jeg vil ikke, far.
Du har fat i den forkerte. Det har jeg sagt.
- Jeg vil ikke dø. - Det behøver du heller ikke.
- Vil du gøre noget for mig, far? - Hvad laver du?
Bare rolig.
Du skal kigge på mig. Bare rolig.
Det er bare lyn.
Kan du huske, da vi fandt alle de døde spurve?
De havde siddet i det træ, der blev ramt af lynet.
Hvem er du?
- Jeg er din søn. - Nej.
Sig til mor, at jeg elsker hende.
Du burde vise din mor malerierne.
Tja...
- Er hun ikke smuk? - De minder om os, da vi var unge.
Tænk, at I stadig er så forelskede.
Det er såmænd ligetil...
- Vi har lukket. - Du må hellere lukke ham ind.
- Ja? - Henry Letham.
- En bog om eller af Henry Letham? - Nej, jeg troede, han var her.
- Han kommer her tit. - Her er tomt. Vi har lukket.
Du kan godt droppe det der pis!
- Kender du en Henry Letham? - Ja. Er der sket noget med ham?
- Ja, jeg må finde ham. - Jeg sagde, han skulle ud i solen.
Det er usundt at tilbringe al sin tid i boghandler. Ja, det er et af hans.
Han betalte for bøgerne med det.
God handel, ikke? Han har talent.
- Hvilke bøger byttede han det for? - Han er besat af Tristan Reveur
- Har du flere med ham? - Nej, han købte hele restlageret.
Javel. Tak.
Tror du, han klarer den?
- Hvad? - Har han det, der skal til?
Ja.
Hej. Hvor er du henne, Sam? Har du det godt?
Ja. Reveur begik selvmord på sin 21 års fødselsdag, ikke?
- Åh gud, bliver ham fyren 21 i dag? - Ja. Hvordan begik han selvmord?
Han skød sig på Brooklyn Bridge. "Århundredets værk", sagde han.
- Hallo. - Lila, der er noget, du skal vide.
- Jeg stoler på dig. - Hvad nu?
Hvis der sker noget i aften, ved du, at jeg elsker dig. Dét er ægte.
- Jeg er bekymret for dig. - Bare rolig. Jeg elsker dig, Lila.
- Leon? - Jeg troede, du havde brune øjne.
- Du kan se. - For første gang kan jeg se alting.
- Hvordan? - Takket være Henry.
TILGIV MIG
Hvad er det, der sker med os?
Buddhisterne har ret. Verden er en illusion.
- Hvad er klokken? - 23.33.
Lørdag aften i regnvejr.
Du får aldrig en taxa.
Satans!
Lyt til min stemme, Henry. Bliv hos mig.
- Mor, skal den mand dø? - Det håber jeg da ikke, min skat.
Brooklyn Bridge, rådhuset...
Henry.
Du sagde engang, -
- at du ikke længere vidste, hvad der var virkeligt.
Jeg sagde, at det gjorde jeg. Men jeg tog fejl.
Jeg ved ikke, hvad der er virkeligt.
Du er.
Du er virkelig.
Og du forsøger at redde mig, men det er for sent.
Jeg bliver nødt til at vågne.
Du er vågen.
Henry, se dig omkring.
Hvis det her er en drøm, rummer den hele verden.
Det gør alt for ondt.
- Gid, du ikke skulle se det. - Henry.
Jeg så det ske. Jeg har ikke flyttet dem. Det må man ikke.
- Har du en telefon? - Jeg har ringet.
- Jeg er sygeplejerske. - Han mister meget blod.
Jeg flytter hans hoved. Tryk fingeren mod såret og hold øje med hans puls.
Kan du høre mig?
Det er ret...
Du skal nok klare den.
Det skal nok gå.
Bare rolig.
- De andre? - De er væk.
- Er du sygeplejerske? - Ja, jeg hedder Lila.
Lila er sygeplejerske. Lyt til hendes stemme, ikke?
Nu leder jeg i dine lommer efter noget med dit navn på.
- Hvad hedder du? - Det bliver haglvejr.
- Hvad? - Haglvejr.
- Nej, det er bare lyset. - Hedder du Henry?
Jeg hedder Sam, og jeg er læge. Nu må du ikke falde i søvn, vel?
Lyt til Lilas stemme og bliv hos os, ikke?
- Hvor gammel er du? Hvad? - Tilgiv mig.
- Hvad sagde han? - Tilgiv mig.
Henry, jeg kørte lige bag ved dig.
Du kan ikke gøre for, at du punkterede. Det var ikke din skyld.
Du skal ikke ved ked af det. Bare rolig.
- Han er bare en stor dreng. - Det skal nok gå.
Pulsen er svag. Bliv her, Henry. Bliv hos mig. Lyt til min stemme.
Bliv hos os. Han leder efter noget... ringen.
Værsgo. Bliv nu hos os, Henry.
Du skal blive hos mig. Man må ikke bare stikke af. Det har jeg sagt.
- Mor, skal den mand dø? - Nej, han skal nok klare den.
- Ambulancen er på vej. Kom og se. - Hvor fanden bliver ambulancen af?
- Henry, hold dig vågen. - Kig på mig, Henry.
- Pulsen er svag. - Hold dig vågen. Lyt til stemmen.
- Henry, bliv hos mig. - Luk øjnene op. Bliv hos mig.
- Sådan. Kig på mig. - Er det dig?
Min skat. Hun er lige der. Det er min skat.
Vil du gifte dig med mig? Vil du?
Kom nu.
- Vil du gifte dig med mig? - Ja.
- Vil du gifte dig med mig? - Ja, Henry.
- Henry... - Han klarer den ikke.
- Henry, bliv hos os. - Henry, luk øjnene op.
- Jeg kan ikke få vejret. - Så løsner vi den her.
- Henry. - Bliv her...
Jeg går ikke fra dig. Du skal ikke være bange.
- Jeg er ked af det. - Det skal du ikke være.
- Henry... - Henry.
Jeg ved, man ikke må flytte dem.
- Navn? - Elizabeth Levy.
Politiet afhører Dem om lidt. Tager I over?
- Tak for hjælpen. - Gid, vi havde kunnet gøre mere.
Ingen har friet til mig før.
Vil du med ud og have en kop kaffe? Jeg falder ikke i søvn i aften.
Ja, det vil jeg gerne.
Tekstning: SDI Media Group
[DANISH]